Kazalo

  Uvod

  1.Leto 2013 na kratko

  2.Koliko pritožb?

  3.Zoper koga?

  4.O čem?

  5.Doseženi rezultati

  6.Ključne teme

  6.1Preglednost

  6.2Etična vprašanja

  6.3Udeležba državljanov v odločanju v EU

  6.4Projekti in programi, ki jih financira EU

  6.5Temeljne pravice

  6.6Storitvena kultura

  7.Kako obravnavamo primere?

  8.Ravnanje v skladu s predlogi evropskega varuha človekovih pravic

  9.Odnosi z institucijami EU

  9.1Evropski parlament

  9.2Evropska komisija

  9.3Agencije EU

  9.4Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov

10.Odnosi z mrežami

11.Viri

11.1Proračun

11.2Uporaba virov

11.3Sodelavci evropske varuhinje človekovih pravic

Kako stopiti v stik z evropsko varuhinjo človekovih pravic

Uvod

Videopredstavitev Emily O’Reilly k letnemu poročilu evropske varuhinje človekovih pravic za leto 2013. http://europa.eu/!Kj34Tt

Z veseljem vam predstavljam naše letno poročilo za leto 2013.

To leto je bilo seveda prehodno leto za institucijo evropskega varuha človekovih pravic, saj je profesor P. Nikiforos Diamandouros odstopil s položaja varuha, sama pa sem bila izvoljena v Evropskem parlamentu. Imela sem čast, da sem 30. septembra zaprisegla ob nastopu funkcije.

Volitve evropskega varuha človekovih pravic 2013
Volitve so potekale 2. in 3. julija na plenarnem zasedanju EP v Strasbourgu. Odbor za peticije Evropskega parlamenta je zaslišanja opravil 18. junija. Kandidatov je bilo šest, od teh so bili trije poslanci EP, dva varuha človekovih pravic z Irske in Nizozemske in en kandidat iz Sveta Evrope.

Zaprisega evropske varuhinje človekovih pravic Emily O’Reilly pred Sodiščem Evropske unije 30. septembra 2013. http://europa.eu/!Mh78nN

S to zaprisego sem prevzela odgovornost, v skladu s katero si bom prizadevala uresničevati in nadaljevati izjemno zapuščino obeh svojih predhodnikov, Jacoba Södermana in Nikiforosa Diamandourosa.

Roberta Metsola, poslanka Evropskega parlamenta
Lepo je slišati pohvale iz celotnega političnega spektra, ki čestita g. Diamandourosu, evropskemu varuhu človekovih pravic, za deset let trdega dela in dosežen napredek.

Jacob Söderman je pred dvajsetimi leti po sprejetju Maastrichtske pogodbe prevzel odgovornost za vzpostavitev nove institucije ter njeno vključitev v strukturo evropskega političnega življenja in nastajajočega evropskega državljanstva.

Profesor Diamandouros je funkcijo varuha nastopil tik pred največjo širitvijo EU, ko je k njej pristopilo deset novih držav članic, torej v obdobju številnih priložnosti in izzivov. Iskreno se mu zahvaljujem za pomoč in podporo, ki mi ju je zagotovil v prehodnem obdobju.

Evropski ženski lobi
Želele bi čestitati evropski varuhinji človekovih pravic Emily O’Reilly ob njenem prvem dnevu v novi vlogi.

EPP IE
Čestitke varuhinji človekovih pravic Emily O’Reilly, ki je kot prva ženska izvoljena za evropsko varuhinjo človekovih pravic.

Kot tretji evropski varuh človekovih pravic sem prevzela odgovornost v zelo razburkanih časih v Evropi.

Ključna vloga evropske varuhinje človekovih pravic je opozarjati na pomisleke državljanov ter pomagati premostiti velike razlike med državljani in institucijami EU.

Kot evropska varuhinja človekovih pravic bom prevzela odgovornost ter državljanom in prebivalcem Evrope pomagala, da bodo lahko evropske institucije upravičeno šteli za svoje.

Pri izpolnjevanju tega cilja bom tesno sodelovala z Evropskim parlamentom, nacionalnimi in regionalnimi varuhi človekovih pravic ter celotnim osebjem urada evropskega varuha človekovih pravic.

Pri tem bom upoštevala sodno prakso Sodišča Evropske unije, ki oblikuje okvir, v katerem bom kot varuhinja človekovih pravic spodbujala pravno državo v Evropski uniji. Spoštovala bom tudi načela dobrega upravljanja in javne službe.

Moj končni cilj je prispevati h krepitvi struktur in institucij odgovornosti in preglednosti na evropski ravni, da se izboljša kakovost demokracije v Evropski uniji.

Upam, da boste z veseljem prebirali moje prvo letno poročilo. Prenovili smo ga v skladu z mojo željo, da bomo to institucijo naredili čim bolj dostopno in uporabniku prijazno.

Za podrobnejšo proučitev ključnih primerov iz leta 2013 si preberite publikacijo Dobro upravljanje v praksi: odločbe evropske varuhinje človekovih pravic v letu 2013.

V Strasbourgu, 31. marca 2014

Emily O’Reilly

1 • Leto 2013 na kratko

Leto 2013 je bilo pomembno leto za institucijo evropskega varuha človekovih pravic: izvoljena je bila nova varuhinja človekovih pravic, ki je nastopila funkcijo in institucijo usmerila k novemu cilju večje učinkovitosti, prepoznavnosti in pomembnosti. Spodaj so navedeni nekateri ključni dogodki v zadevnem letu:

Januar Dialog Komisije z neverskimi skupinami | Februar Sprožena preiskava glede sindroma vrtljivih vrat | Marec Komisija razkrila dokumente o izvzetju Združenega kraljestva | April Prireditev „To je naša Evropa“
Maj Varuh človekovih pravic predstavi letno poročilo | Junij Varuh človekovih pravic reši spor glede plačila v višini 93 000 EUR | Julij Izvoljena nova varuhinja človekovih pravic | Avgust Sprožena preiskava o agencijah EU
September Seminar evropske mreže varuhov človekovih pravic | Oktober Nova varuhinja človekovih pravic je nastopila funkcijo | November Poročilo o temeljnih pravicah v zvezi z agencijo Frontex | December Komisija začela preiskavo o španskem nogometu

2 • Koliko pritožb?

3 • Zoper koga?

Opomba (i): Varuhinja človekovih pravic je leta 2013 začela dve preiskavi na lastno pobudo v zvezi z več kot eno institucijo. Zato je seštevek vseh deležev večji od 100 %.
Opomba (ii): Varuhinja človekovih pravic je leta 2013 začela osem preiskav na podlagi pritožbe v zvezi z več kot eno institucijo. Zato je seštevek vseh deležev večji od 100 %.

4 • O čem?

Predmet preiskav, ki jih je evropska varuhinja človekovih pravic zaključila v letu 2013

Opomba: V nekaterih primerih je varuhinja človekovih pravic zaključila preiskavo, ki se je nanašala na dva predmeta ali več. Zato je seštevek vseh deležev večji od 100 %.

1. Člen 17 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) določa, da Komisija „skrbi za uporabo Pogodb in ukrepov, ki jih institucije sprejmejo na njuni podlagi“.

2. Ta kategorija zajema različne pritožbe zoper institucije v zvezi z njihovimi dejavnostmi oblikovanja politike ali njihovim splošnim delovanjem.

5 • Doseženi rezultati

Rezultati preiskav, ki jih je evropska varuhinja človekovih pravic zaključila v letu 2013

Opomba: V nekaterih primerih je varuhinja človekovih pravic zaključila preiskave iz dveh ali več razlogov. Zato je seštevek vseh deležev večji od 100 %.

Preiskave, pri katerih je evropska varuhinja človekovih pravic v letu 2013 ugotovila nepravilnosti

Gibanje števila preiskav, ki jih je opravil evropski varuh človekovih pravic

1. Nekateri zapleteni primeri zahtevajo več krogov posvetovanj s pritožnikom in zadevno institucijo. Urad evropskega varuha človekovih pravic tako v celoti ugotovi dejstva in poskuša poiskati rešitev, ki je sprejemljiva za obe strani.

6 • Ključne teme

Za podrobnejšo proučitev ključnih primerov iz leta 2013 si preberite publikacijo Dobro upravljanje v praksi: odločbe evropske varuhinje človekovih pravic v letu 2013.

6.1 Preglednost

Pritožbe v zvezi s pomanjkanjem preglednosti v institucijah EU so dosledno na vrhu seznama vseh pritožb, ki jih je prejela evropska varuhinja človekovih pravic. Že več let se 20 do 30 % pritožb, ki jih preiskuje njen urad, nanaša na preglednost. Najpogostejša obravnavana vprašanja glede preglednosti se nanašajo na odločitve institucij o zavrnitvi dostopa do dokumentov in/ali informacij, srečanja za zaprtimi vrati in nepregleden način imenovanja članov strokovnih skupin EU. Javni dostop do dokumentov je ena od pravic, ki jih zagotavlja Listina EU o temeljnih pravicah.

Ena od preiskav, zaključenih v letu 2013, se je nanašala na dokumentacijo o izvzetju Združenega kraljestva iz Listine EU o temeljnih pravicah. Izvzetje je bilo pomembno vprašanje v medvladnih pogajanjih pred sprejetjem Lizbonske pogodbe. Službe Evropske komisije so dokumentacijo pripravile v okviru navedenih pogajanj. Evropska civilna pobuda (ECAS), nevladna organizacija s sedežem v Bruslju, je hotela izvedeti, zakaj državljani Združenega kraljestva ne uživajo enakih pravic kot drugi državljani EU, zato je zahtevala vpogled v dokumentacijo. Komisija je ni hotela razkriti, pri čemer je navedla, da mora ščititi pravne nasvete, ki jih prejema, in notranji postopek odločanja.

Nevladna organizacija se je nato pritožila varuhinji človekovih pravic, ki je po proučitvi dokumentov sklenila, da trditve Komisije za zavrnitev niso prepričljive. Po tem, ko je varuhinja človekovih pravic ostro kritizirala Komisijo zaradi „nadvse resne nepravilnosti“, je Komisija objavila vse zahtevane dokumente.

Citizens’ House
EUobserver.com poroča: ECAS pridobil dostop do dokumentov EU o izvzetjih ZK.

Nevladna organizacija dobila dostop do dokumentov EU o izvzetjih Združenega kraljestva
Varuhinja človekovih pravic EU je v ponedeljek pozdravila potezo Evropske komisije, da bo objavila dokumente o pogajanjih glede Listine EU o temeljnih pravicah, s čimer se je končal petletni boj za dostop do dokumentov.

Nek drug primer se je nanašal na register za preglednost, ki ga skupaj vodita Komisija in Parlament. Ta register lobistov je bil uveden, da se doseže večja preglednost postopka odločanja EU in da se javnosti omogoči vpogled v to, kdo poskuša vplivati na nosilce odločanja v EU. Register vsebuje informacije o organizacijah, ki lobirajo pri institucijah EU, interesih, ki jih ti zastopajo, in sredstvih, ki so vložena v njihove dejavnosti. Družbe, poklicne svetovalne službe, samozaposleni svetovalci, trgovinska združenja, akademske ustanove, nevladne organizacije, organizacije, ki zastopajo verske skupnosti, organizacije, ki zastopajo lokalne, regionalne in občinske organe, ter drugi, ki lobirajo pri institucijah EU, se lahko registrirajo prostovoljno. Do zdaj je to storilo približno 6 500 lobistov.

Andrew Duff, poslanec Evropskega parlamenta
Nova varuhinja človekovih pravic je za euobserver.com dejala: „Če je javni denar, mora biti viden“. Odlično, evropska varuhinja človekovih pravic.

„Če je javni denar, mora biti viden.“
Prestolnica EU je prepredena s skrivnim lobiranjem in pojavom „vrtljivih vrat“. Na novo izvoljena varuhinja človekovih pravic O’Reillyjeva obljublja, da vpletenim ne bo dala mirno spati.

Nevladna organizacija Prijatelji Zemlje Evropa (Friends of the Earth Europe) se je pritožila Komisiji, da sta dve večnacionalni družbi v register prijavili bistveno manj sredstev, kot jih dejansko porabita za dejavnosti lobiranja. Ker ni bila zadovoljna z odgovorom Komisije, se je varuhinji človekovih pravic pritožila, da Komisija ni ustrezno obravnavala njene pritožbe in da ji ni odobrila dostopa do vseh zadevnih dokumentov.

Varuhinja človekovih pravic je kritizirala Komisijo, ker nevladni organizaciji ni dovolj dobro razložila, zakaj je zavrnila njene trditve. Poleg tega je Komisijo pozvala, naj pri reviziji registra v celoti upošteva načela Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za preglednost in integriteto pri lobiranju. Instituciji je svetovala, naj lobiste in druge zastopnike interesov sistematično obvešča o tem, da bo razkrila njihova imena, kadar bo prejela zahtevke javnosti za informacije o njihovih dejavnostih lobiranja.

Evropski varuh človekovih pravic, ki se zdaj na splošno šteje za „varuha preglednosti v EU“, 28. septembra, na mednarodni dan pravice vedeti, v Bruslju tradicionalno gosti seminar za spodbujanje večje preglednosti v institucijah EU. Ta dan je bil določen leta 2003 z navezavo stikov z zagovorniki pravice do obveščenosti z vsega sveta. Leta 2013 se je na tej prireditvi z naslovom „Mednarodni dan pravice vedeti – preglednost v EU: Kje smo zdaj?“ poskušalo proučiti, kakšen napredek je bil dosežen v zadnjih desetih letih v zvezi s preglednostjo v institucijah EU. Prireditve, ki se je prenašala v živo prek spleta, se je udeležilo več kot 175 predstavnikov združenj, nevladnih organizacij, podjetij, organizacij civilne družbe, novinarjev, regionalnih in nacionalnih predstavništev ter drugih institucij EU.

Prireditev evropskega varuha človekovih pravic z naslovom „Mednarodni dan pravice vedeti 2013“. http://europa.eu/!wH78VJ

Pascoe Sabido
Evropski varuh človekovih pravic je Komisijo primoral, da je izboljšala politiko navzkrižja interesov, ki zdaj vključuje „domnevno“ navzkrižje interesov. Gre za zaupanje v EU.

6.2 Etična vprašanja

V letu 2013 je varuhinja človekovih pravic prejela precejšnje število pritožb v zvezi z etičnimi vprašanji, kot sta navzkrižje interesov in praksa „sindroma vrtljivih vrat“ v institucijah EU. Izraz „sindrom vrtljivih vrat“ opisuje primere, ko člani osebja iz javnega sektorja prehajajo na tesno povezana delovna mesta v zasebnem sektorju in obratno.

Ker varuhinja človekovih pravic meni, da je zgledno etično ravnanje bistvenega pomena, je objavila načela javne uprave in etične smernice, ki so bili najprej uvedeni v uradu evropskega varuha človekovih pravic, nato pa so bili poslani še članom osebja drugih institucij EU. Poleg tega je večkrat poudarila, da mora uprava EU v zvezi z etičnim ravnanjem upoštevati „zlate standarde“.

Primer, ki ga je v letu 2013 obravnaval začasni odbor evropske varuhinje človekovih pravic za etiko. http://europa.eu/!xw73pv

Najbolj znan primer sindroma vrtljivih vrat iz leta 2013 se je nanašal na vnovično imenovanje upokojenega visokega uradnika Komisije za predsednika začasnega odbora Komisije za etiko. Odbor, ki ga sestavljajo trije člani, svetuje Komisiji v zvezi z etičnimi vprašanji. Če želi nekdanji komisar sprejeti delovno mesto v zasebnem sektorju, ki bi lahko ogrozilo integriteto Komisije, lahko odbor prouči zadevo. Nekdanji uradnik je bil takrat zaposlen v veliki odvetniški pisarni in je svetoval več strankam, vključno s tobačno gospodarsko družbo.

Tri nevladne organizacije – LobbyControl, Corporate Europe Observatory in Corporate Accountability International – so se varuhinji človekovih pravic pritožile zaradi njegovega vnovičnega imenovanja ter so trdile, da gre za navzkrižje interesov, ker nekdanji uradnik pri stikih s Komisijo zastopa zasebne interese, in da zato ne izpolnjuje potrebnih zahtev glede neodvisnosti.

Komisija je najprej zavrnila trditve pritožnic in poudarila, da niso predložile nobenega dokaza o konkretnem navzkrižju interesov. Po mnenju varuhinje človekovih pravic je nesprejemljiva že sama možnost, da bi lahko na predsednika odbora vplivali zasebni interesi. Komisija je nazadnje upoštevala njen nasvet in imenovala novega predsednika odbora.

Varuhinja človekovih pravic je med letom obravnavala še eno pomembno pritožbo o navzkrižju interesov v zvezi z Evropsko centralno banko (ECB). Tudi Mario Draghi, predsednik ECB, je član Skupine tridesetih. Skupino sestavljajo visoki predstavniki centralnih bank, mednarodnih javnih finančnih organov, zasebnih bank in investicijskih družb ter politiki in akademiki. Skupina razpravlja o pomembnem mednarodnem gospodarskem, finančnem in političnem razvoju ter objavlja poročila.

Nevladna organizacija Corporate Europe Observatory (CEO) se je varuhinji človekovih pravic pritožila, da članstvo predsednika v Skupini tridesetih ogroža neodvisnost, ugled in integriteto ECB. Organizacija CEO je trdila, da je Skupina „platforma za lobiranje“, ki spodbuja zasebne finančne interese, in pozvala ECB, naj Maria Draghija pozove k umiku iz skupine.

Potem ko je varuhinja človekovih pravic analizirala članstvo, financiranje in cilje skupine, je ugotovila, da je članstvo Maria Draghija v skladu z njegovo vlogo predsednika ECB. V analizi je ugotovila, da skupine ni mogoče šteti za lobi ali interesno skupino, temveč za forum za izmenjavo stališč. Kljub temu je navedla, da je imela pritožnica dejansko prav, da je izrazila zaskrbljenost zaradi zadeve, ker so bili prvi odzivi ECB na njene trditve nezadostni. Primer je zaključila z nasvetom ECB, naj izboljša stopnjo preglednosti in na svojem spletišču navede, da je predsednik član skupine, ter sprejme ustrezne ukrepe za nadaljnje izboljšanje kakovosti komuniciranja z javnostjo.

Varuhinja človekovih pravic je leta 2013 sprožila tudi preiskavo o tem, kako Komisija izvaja svoja pravila o navzkrižju interesov v primerih sindroma vrtljivih vrat. To je storila na podlagi pritožbe organizacij Corporate Europe Observatory (CEO), Greenpeace, LobbyControl in Spinwatch, da Komisija takšnih primerov ne obravnava ustrezno, kar bi lahko bilo sistemsko.

Poleg tega se je neka nemška nevladna organizacija varuhinji človekovih pravic pritožila, da Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) ni ustrezno obravnavala morebitnega navzkrižja interesov, ko se je vodja njene enote za gensko spremenjene organizme (GSO) zaposlil v neki biotehnološki gospodarski družbi. Agencija je v EU odgovorna za izvajanje ocen tveganja v zvezi z varnostjo hrane. Njena naloga je zagotavljati neodvisne znanstvene nasvete in informacije o sedanjih in nastajajočih tveganjih v sodelovanju z nacionalnimi organi in drugimi deležniki.

Dejansko je bilo v preiskavi, ki jo je opravila varuhinja človekovih pravic, ugotovljeno, da agencija EFSA ni temeljito ocenila domnevnega morebitnega navzkrižja interesov, zato je bila pozvana, naj okrepi svoja pravila in postopke za preprečevanje takšnih navzkrižij v prihodnosti. Agencija je sprejela priporočilo varuhinje človekovih pravic, vendar le delno: okrepila je svoja pravila in postopke, vendar je sprejela neustrezno omejevalen pristop v zvezi z opredelitvijo morebitnega navzkrižja interesov.

Varuhinja človekovih pravic je v okviru obiskov pri agencijah EU pozdravila ukrepe, ki jih je sprejela Evropska agencija za kemikalije (ECHA) za izboljšanje kakovosti upravljanja. Namen teh obiskov je zagotoviti, da agencije spoštujejo načela dobrega upravljanja, kot so preglednost in visoki etični standardi. Agencija ECHA je sprejela novo politiko v zvezi z navzkrižji interesov in uvedla ukrepe za zagotavljanje večje preglednosti, reševanje morebitnih navzkrižij interesov, olajšanje dostopa do dokumentov ter zagotavljanje informacij ponudnikom in izvajalcem.

Evropska varuhinja človekovih pravic je poleg tega obravnavala številne pritožbe, ki so zbujale skrb zaradi sestave skupin deležnikov, skupin strokovnjakov in drugih pomembnih delovnih skupin EU v smislu preglednosti in uravnoteženosti. Od zadevnih primerov je bil najpomembnejši tisti v zvezi z Evropskim bančnim organom (EBA). Naloga organa je zagotavljati učinkovito in usklajeno poslovanje in nadzor v evropskem bančnem sektorju. Organ EBA se mora pred sprejetjem standardov, smernic in priporočil posvetovati z interesno skupino za bančništvo (BSG). Skupina med drugim vključuje 30 predstavnikov bančne industrije in njenih zaposlenih, malih in srednjih podjetij (MSP), potrošnikov in uporabnikov bančnih storitev.

S preiskavami evropske varuhinje človekovih pravic je bilo dejansko ugotovljeno neravnovesje v izboru predstavnikov industrije, potrošnikov, uporabnikov in zaposlenih, ki ga je opravil organ EBA. Varuhinja človekovih pravic je bila do organa EBA zlasti kritična, ker ni zagotovil geografskega ravnovesja v posameznih kategorijah, in mu je svetovala, naj v prihodnje prepreči tveganje čezmerne zastopanosti ene države članice. Organ je ob upoštevanju kritike varuhinje človekovih pravic izrazil pripravljenost za ponovno proučitev svojega pristopa.

6.3 Udeležba državljanov v odločanju v EU

Odkar je začela veljati Lizbonska pogodba in je Listina EU o temeljnih pravicah postala pravno zavezujoča, je evropska varuhinja človekovih pravic prejela večje število pritožb s področja pravic državljanov, zlasti v zvezi s pravico do udeležbe v postopku odločanja v EU.

Primeri udeležbe državljanov vključujejo javna posvetovanja Komisije in evropsko državljansko pobudo, s katero lahko en milijon državljanov EU Komisijo pozove, naj sproži zakonodajni postopek EU. Poleg tega Lizbonska pogodba zahteva, da institucije vzdržujejo „odprt in reden dialog s civilno družbo“.

Komisija v tem okviru redno organizira seminarje za dialog. Vendar ko je takšen seminar s Komisijo zahtevala Evropska humanistična federacija (EHF), ga je Komisija zavrnila. Federacija EHF, ki predstavlja 50 humanističnih organizacij iz več kot 20 držav, je hotela razpravljati o izvzetju za cerkve, določenem v evropskih pravilih zaposlovanja. Komisija je svojo zavrnitev pojasnila s sklicevanjem na potrebo po spoštovanju statusa cerkva in verskih organizacij. Federacija se je pritožila varuhinji človekovih pravic, ki je Komisijo pozvala k določitvi jasnih pravil o dialogu z verskimi in neverskimi organizacijami.

Večjezičnost, ki je zagotovljena z Lizbonsko pogodbo, je še eno pomembno vprašanje v zvezi z udeležbo državljanov. Irski državljan se je varuhinji človekovih pravic pritožil, da Evropski parlament že od leta 2007 – ko je irski jezik dobil status uradnega jezika EU – ni zagotovil, da bi bilo njegovo spletišče na voljo v irskem jeziku. Parlament po posredovanju varuhinje človekovih pravic ni soglašal samo s tem, da bo razdelke svojega spletišča, v katerih je javnost pozvana h komunikaciji s Parlamentom, dal na voljo v irskem jeziku, temveč da bo celotno spletišče na voljo v irskem jeziku.

Evropski varuh človekovih pravic vsako leto organizira pomembno prireditev za državljane, da bi vodilne evropske politike EU vključil v dialog z državljani. Ta interaktivna prireditev je namenjena državljanom, združenjem, nevladnim organizacijam, organizacijam civilne družbe, podjetjem, novinarjem, regionalnim in nacionalnim predstavništvom, predstavnikom drugih institucij EU in drugim zainteresiranim osebam. Prireditve v letu 2013 z naslovom „To je naša Evropa: bodimo dejavni!“, ki je potekala v okviru evropskega leta državljanov 2013, se je udeležilo več kot 400 ljudi.

Osrednji temi te prireditve sta bili iskanje rešitev za odpravo gospodarske krize ter načinov za vzpostavitev čiste in zdrave Evrope. Predstavljenih je bilo več uspešnih javnih pobud. Varuh človekovih pravic je organiziral to prireditev, da bi spodbudil osredotočenost na evropske državljane in načine, kako lahko ti konkretno prispevajo k oblikovanju EU, in sicer na podlagi evropske državljanske pobude, pritožbe evropskemu varuhu človekovih pravic ali mobilizacije velikega števila državljanov za izvajanje javnih pobud.

Prireditev evropskega varuha človekovih pravic iz leta 2013 z naslovom „To je naša Evropa: bodimo dejavni!“ http://europa.eu/!qg63dc

Evropski varuh človekovih pravic
Spoznajte Right2Water, G1000org, Fraternité 2020, Let’s do it! World in druge projekte na pobudo državljanov na dogodku evropskega varuha človekovih pravic „Evropsko leto državljanov 2013 –,To je naša Evropa: bodimo aktivni!’“ 23. aprila 2013.

To je naša Evropa: bodimo aktivni!
Dogodek za državljane, ki ga urad evropskega varuha človekovih pravic organizira 23. aprila 2013 od 9.30 do 12.30 v Evropskem parlamentu v Bruslju, v stavbi József Antall Building, v dvorani 2Q2. Vzporedni spremljevalni dogodki v številnih informacijskih uradih EP po Evropi.

Povabljena je bila tudi varuhinja človekovih pravic, ki je kot govornica nastopila na zaključni konferenci v okviru evropskega leta državljanov 2013 v Vilni v Litvi, zadnji pomembni prireditvi litovskega predsedstva Svetu EU. V svojem govoru je glavno pozornost namenila državljanstvu EU in izgradnji Unije. Poudarila je, da sedanja kriza ni le gospodarska, temveč tudi kriza identitete in legitimnosti. Institucije EU je pozvala, naj državljane intenzivneje vključijo v integracijo v Uniji ter se vzdržijo arogantnosti in koristoljubja. Poleg tega je državljane spodbudila, naj uresničujejo svoje državljanske pravice, na primer z udeležbo na volitvah v Evropski parlament, poskrbijo, da se sliši njihov glas, in dejansko vplivajo na odločanje na ravni EU.

EYCA 2013
In tu je govor evropske varuhinje človekovih pravic na zaključni konferenci evropskega leta državljanov 2013: „Potrebujemo,človeško Evropo’“.

Poleg tega, da je imela govor o državljanstvu EU, se je varuhinja človekovih pravic med obiskom Litve srečala tudi z nevladnimi organizacijami, predstavniki podjetij in novinarji.

6.4 Projekti in programi, ki jih financira EU

Varuhinja človekovih pravic vsako leto prejme številne pritožbe podjetij, nevladnih organizacij, univerz, občin in drugih pravnih subjektov, vključenih v projekte in programe, ki jih financira EU. Te se nanašajo predvsem na zapoznela plačila, pogodbene spore, težave v zvezi z razpisi in pomanjkanje preglednosti, zlasti ker institucije EU nočejo odobriti dostopa do dokumentov ali informacij.

Mala in srednje velika podjetja ter drugi majhni subjekti lahko imajo resne težave, če jim Komisija ne plača pravočasno. Varuhinja človekovih pravic se s podjetji redno pogovarja o tem vprašanju in o drugih birokratskih težavah, s katerimi se srečujejo. Varuhinja človekovih pravic je v preteklih letih opravila več preiskav na lastno pobudo v zvezi z zapoznelimi plačili in Komisijo pozvala, naj poroča o napredku na tem področju in predloži statistične podatke o izplačilih.

Eno od takšnih preiskav je varuhinja človekovih pravic začela leta 2013, da bi proučila učinkovitost Komisije v smislu pravočasnih plačil pogodbenikom in upravičencem do nepovratnih sredstev in subvencij. Od Komisije je zahtevala, naj ji predloži najnovejše informacije o stanju in ukrepih, ki jih je sprejela za rešitev te težave. Zaporedna poročila Komisije kažejo zmanjšanje števila in znižanje denarne vrednosti zapoznelih plačil, vendar težave ostajajo. Tako se je na primer povišal skupni znesek obresti zaradi zapoznelih plačil. Varuhinja človekovih pravic bo še naprej spremljala zadevno vprašanje.

Evropska varuhinja človekovih pravic je leta 2013 rešila spor glede plačila v višini 93 000 EUR. http://europa.eu/!vn39WB

Varuhinja človekovih pravic je v ključnem primeru iz leta 2013 pomagala rešiti spor glede plačila v višini 93 000 EUR med francosko nevladno organizacijo in Komisijo v zvezi raziskovalnim in tehnološkim projektom v Rusiji, ki ga je financirala EU. Nevladna organizacija Earth Data Network for Education and Scientific Exchange (EDNES), ki je bila koordinatorka projekta, je uspešno izvedla projekt, vendar je Komisija od nje zahtevala, naj ji vrne 93 000 EUR, ker je oddala delo v podizvajanje neki ruski družbi, kar ni bilo dovoljeno v skladu s pogodbo.

Nevladna organizacija EDNES se je pritožila varuhinji človekovih pravic, ki je v preiskavi ugotovila, da je Komisija priznala, da je nevladna organizacija ravnala v dobri veri, uspešno končala projekt in Komisijo v vseh fazah obveščala o organizacijski zasnovi projekta, ta pa ji ni nikoli ugovarjala. Menila je, da je zahteva po povračilu nesorazmerna in nepravična ter da pomeni grožnjo za sam obstoj nevladne organizacije pod vodstvom prostovoljcev, ki za svoje delo ne prejemajo plačila. Varuhinja človekovih pravic je Komisijo nazadnje prepričala, da je odstopila od povračila.

6.5 Temeljne pravice

Varuhinja človekovih pravic se med preiskavami sklicuje na določbo iz Listine o večjih pravicah državljanov, poleg tega pa proučuje tudi druge vidike obveznosti uprave EU glede temeljnih pravic.

Najodmevnejši primer s področja temeljnih pravic v letu 2013 je nastal, ker Agencija EU za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic (Frontex) ni hotela vzpostaviti pritožbenega mehanizma. Agencija Frontex usklajuje sodelovanje med državami članicami na področju varnosti na zunanjih mejah EU in nezakonitega priseljevanja. Listina je za agencijo pravno zavezujoča, ker je predpis EU, ki agenciji nalaga dodatne obveznosti glede temeljnih pravic.

Varuhinja človekovih pravic je leta 2013 agenciji Frontex postavila več vprašanj o tem, kako izpolnjuje te obveznosti, in organizirala javno posvetovanje, v okviru katerega je zbirala prispevke državljanov, nevladnih organizacij za človekove pravice in drugih organizacij. Ugotovila je, da je agencija na splošno dosegla razumen napredek pri obravnavanju vprašanj glede temeljnih pravic, vendar ji je svetovala, naj vzpostavi pritožbeni mehanizem, da bo lahko neposredno obravnavala pritožbe priseljencev in drugih prizadetih oseb. Agencija je zavrnila priporočilo in trdila, da so za posamezne incidente izključno odgovorne zadevne države članice.

Varuhinja človekovih pravic ni soglašala s trditvijo agencije Frontex in je Evropskemu parlamentu predložila posebno poročilo, da bi z njegovo podporo agencijo prepričala, naj ponovno prouči svoj pristop. To se je zgodilo po tragediji, ki se je zgodila konec leta 2013 ob obali italijanskega otoka Lampedusa in v kateri je izgubilo življenje več sto priseljencev.

Posebno poročilo evropske varuhinje človekovih pravic o agenciji Frontex iz leta 2013. http://europa.eu/!DW87Cf

Ali so #človekove pravice prosilcev za azil odgovornost EU ali njenih držav članic?

„Glede na ozadje tragedije pri Lampedusi (#Lampedusa) in drugih nedavnih humanitarnih katastrof na mejah EU je bistveno, da agencija Frontex neposredno obravnava pritožbe priseljencev in drugih prizadetih oseb. Ne sprejemam stališča agencije Frontex, da so za kršitve človekovih pravic odgovorne izključno zadevne države članice.“

Sporočilo za javnost in druge dokumente v zvezi z zadevo lahko preberete na naslovu: http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/52487/html.bookmark

Fotografije so s spletne strani agencije #Frontex.

Varuhinja človekovih pravic je v nekem drugem primeru, povezanem s temeljnimi pravicami, ugotovila, da Komisija ni prekoračila svojih pristojnosti, ko je gostila fotografsko razstavo o istospolnih parih. Prireditev z naslovom „Različne družine – enaka ljubezen“ je potekala v prostorih Komisije pod pokroviteljstvom podpredsednice Komisije Viviane Reding, komisarke, ki je pristojna za protidiskriminacijske zadeve. Razstava je vključevala pozive k pravnemu priznanju istospolnih zakonskih zvez in zagotovitvi dostopa lezbičnim parom do umetne oploditve z medicinsko pomočjo. Razstavo je organizirala evropska sekcija Mednarodnega združenja lezbijk, gejev, biseksualcev, transseksualcev in interseksualcev (ILGA).

Neka državljanka se je pritožila varuhu človekovih pravic in trdila, da je Komisija prekoračila svoje pristojnosti, ko je bila pokroviteljica razstave in jo gostila, saj EU nima pristojnosti na področju zakonskih zvez, družine in oploditve z biomedicinsko pomočjo. Pritožnica je poleg tega menila, da je Komisija diskriminirala državljane EU, ki se ne strinjajo s stališči, ki jih spodbuja ta razstava.

Varuhinja človekovih pravic se je strinjala s pojasnilom Komisije, da ima pravno obveznost, da se bori proti diskriminaciji, vključno s tisto na podlagi spolne usmerjenosti, in da je zato upravičeno gostila razstavo, namenjeno spodbujanju nediskriminacije. Primer je zaključila z nasvetom Komisiji, naj v prihodnjih razstavah uporablja izjavo o omejitvi odgovornosti, s čimer ne bo dajala vtisa, da podpira vsa prikazana sporočila na razstavah, ki jih gosti.

V nekem drugem pomembnem primeru se je nekdanji uslužbenec Agencije za temeljne pravice (FRA) obrnil na Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) s trditvijo, da so v agenciji nepravilnosti. Urad OLAF je začel preiskavo, nato pa zaključil primer, pri čemer prijavitelju ni hotel navesti razlogov za zaključek primera.

Trdil je, da mu ni treba navesti razlogov ter da mora ščititi zaupnost svojih preiskav in neodvisnost institucije. Varuhinja človekovih pravic je zavrnila trditve urada OLAF in poudarila, da morajo vse institucije EU obveščati državljane o svojih odločitvah in da to ne pomeni razkritja zaupnih informacij.

6.6 Storitvena kultura

Ena od ključnih prednostnih nalog evropske varuhinje človekovih pravic je spodbujanje storitvene kulture v upravi EU. Leta 2013 je varuhinja človekovih pravic objavila novo različico Evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev. Srečala se je tudi z uradniki različnih institucij in agencij EU na vseh ravneh, da bi jih seznanila s potrebo po spoštovanju storitvene kulture v odnosu do državljanov.

Primer v zvezi s španskim nogometom, ki ga je evropska varuhinja človekovih pravic obravnavala v letu 2013. http://europa.eu/!TU43rJ

Prevelike zamude so stalna težava v upravi EU. Varuhinja človekovih pravic je obravnavala odmeven primer o več kot štiriletnem neukrepanju Komisije glede pritožbe v zvezi z državno pomočjo, ki se je nanašala na štiri španske nogometne klube. Vlagatelji v evropske nogometne klube so se Komisiji pritožili, da Španija krši pravila EU o državni pomoči, ker daje nepoštene davčne ugodnosti štirim španskim klubom. Pretekla so več kot štiri leta, ne da bi bila sprejeta odločitev. Pritožnik je trdil, da je nedejavnost Komisije v tem primeru morda povezana z dejstvom, da je odgovorni komisar privrženec enega od zadevnih klubov in da je bil minister v španski vladi, ki je takrat sprejela odločitev o davčnih ugodnostih.

Potem ko je varuhinja človekovih pravic Komisijo pozvala, naj začne ukrepati v zvezi s to pritožbo, je Komisija začela preiskavo financiranja zadevnih nogometnih klubov. Varuhinja človekovih pravic je pohvalila ta korak in poudarila pomen tega, da evropska javnost vidi, da Komisija hitro obravnava pomisleke glede domnevnih kršitev pravil o državni pomoči in tako ovrže kakršen koli sum obstoja navzkrižja interesov.

V več primerih so se državljani evropskemu varuhu človekovih pravic pritožili, kadar so institucije kršile postopek, niso odgovarjale na dopise ali so državljanom dale napačne informacije. Zaradi posredovanja varuhinje človekovih pravic so institucije, zoper katere je bila vložena pritožba, rešile številne spore in izboljšale svoje postopke.

Eden od takšnih primerov se je nanašal na žensko, ki se je udeležila natečaja za samostojne konferenčne tolmače, ki ga je organizirala Komisija. Komisija jo je pozvala k opravljanju preizkusa, na dan preizkusa pa je bila obveščena, da preizkusa ne more opravljati, ker ne izpolnjuje enega od meril za upravičenost, zahtevanih za ta natečaj. Pritožnica se je varuhinji človekovih pravic pritožila, da je Komisija ni pravočasno obvestila o tem, da ne izpolnjuje meril. Komisija je sprejela nasvet varuhinje človekovih pravic in pritožnici izplačala nadomestilo v višini 300 EUR.

Nek drug primer je zadeval potnika, katerega let je imel 23-urno zamudo in ki se je po pomoč obrnil na letalsko družbo, nacionalni izvršilni organ in Komisijo. Nato se je pritožil varuhinji človekovih pravic, da je ustrezni obrazec EU za pritožbe nenatančen, in zahteval, naj Komisija spremeni pritožbeni postopek ali informacije v obrazcu. Komisija je ugodila zahtevi in se varuhinji človekovih pravic zahvalila, da jo je opozorila na težavo.

7 • Kako obravnavamo primere?

Kako poteka delo v uradu evropskega varuha človekovih pravic? http://europa.eu/!Pk43mW

Pravica do pritožbe evropski varuhinji človekovih pravic je določena v Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU) in Listini EU o temeljnih pravicah. PDEU varuhinjo človekovih pravic pooblašča za sprejemanje pritožb državljanov Unije ali fizičnih ali pravnih oseb s prebivališčem ali registriranim sedežem v eni od držav članic Unije.

Varuhinja človekovih pravic zagotavlja, da je brezplačna storitev za vlaganje pritožb čim bolj poštena, pregledna in enostavna. Pritožniki ji lahko predložijo pritožbe v kakršni koli pisni obliki, tudi na varnem pritožbenem obrazcu, ki je na voljo na spletišču evropske varuhinje človekovih pravic. Ker se varuhinja človekovih pravic zaveda, da so številne osebe zaradi pritožbe sprva zaskrbljene, si prizadeva, da jim v štirih tednih pošlje hiter odgovor, v katerem jih obvesti, kaj bo storila z njihovo pritožbo.

Varuhinja človekovih pravic vsako pritožbo prouči samostojno. To vključuje tudi pritožbe, ki jih mora zavrniti, ker niso v njeni pristojnosti. Če se to zgodi, pritožniki prejmejo posebej zanje pripravljen odgovor, ki v večini primerov vključuje nasvete o drugih organih, ki jim lahko pomagajo. Varuhinja človekovih pravic se lahko tudi odloči, da pritožbe posreduje drugim takšnim organom.

Pritožbe, ki so v pristojnosti varuhinje človekovih pravic, najprej obravnavajo člani njenega specializiranega pravnega osebja. Vsakemu pritožniku je dodeljen vodja primera, ki je tudi kontaktna oseba.

Kadar varuhinja človekovih pravic ugotovi, da nova pritožba ne izpolnjuje meril glede sprejemljivosti ali da razlogi za začetek sicer dopustne pritožbe niso zadostni, pojasni svojo odločitev in svetuje, kadar koli je to mogoče in primerno.

Kadar varuhinja človekovih pravic meni, da je treba začeti preiskavo, pazljivo prouči pritožnikove pritožbe in odloči, ali jih je mogoče rešiti po poenostavljenem postopku.

Poenostavljeni postopki so običajno hitrejši in manj formalni od celovitih preiskav. Vključujejo telefonske in pojasnjevalne preiskave, ki pritožniku omogočajo predložitev pripomb k začasnemu stališču varuhinje človekovih pravic, da morda ni upravičenih razlogov za sprožitev obširnejše preiskave. Poleg tega se lahko varuhinja na podlagi značilnosti zadevnega primera odloči, da začne inšpekcijsko preiskavo za hiter pregled spisov in podoben hiter zaključek.

Celovite preiskave so na primer potrebne, kadar pritožba ni nujna, je zapletena ali očitno zahteva pojasnila različnih specializiranih služb zadevne institucije.

Če varuhinja človekovih pravic odloči v prid pritožnika, ima na voljo več možnosti. Predlaga lahko sporazumno rešitev, ki bo zadovoljila pritožnika, ali izda osnutek priporočila, v katerem zadevno institucijo pozove k odpravi nepravilnosti.

Če ni mogoče poiskati rešitev, se lahko varuhinja človekovih pravic odloči za izdajo kritičnih ocen. Vendar če se zadevna institucija na lastno pobudo odloči rešiti pritožnikove pritožbe, preden varuhinja človekovih pravic predstavi svoje ugotovitve, varuhinja običajno šteje, da institucije ni treba kritizirati s formalno ugotovitvijo, da je prišlo do nepravilnosti.

Varuhinja človekovih pravic lahko sproži tudi preiskave na lastno pobudo. To možnost lahko uporabi za preiskavo primera morebitne nepravilnosti, na katerega jo opozori oseba, ki nima pravice vložiti pritožbe. Poleg tega lahko sprožitev preiskave na lastno pobudo uporabi tudi za reševanje domnevnih sistemskih težav v institucijah EU.

Evropska varuhinja človekovih pravic vsako leto prejme več tisoč pritožb državljanov, nevladnih organizacij, podjetij in drugih organizacij. Zaposleni v njenem uradu skrbijo za to, da se vsaka pritožba obravnava hitro, skrbno in vestno. V spodnji preglednici je ponazorjeno, kaj se običajno zgodi s 100 pritožbami:

8 • Ravnanje v skladu s predlogi evropskega varuha človekovih pravic

Evropski varuh človekovih pravic vsako leto objavi podroben opis, kako se institucije EU odzovejo na predloge varuha človekovih pravic za izboljšanje uprave EU. Ti predlogi so predstavljeni kot sporazumne rešitve, osnutki priporočil, dodatne pripombe, kritične ocene in predlogi.

Poročilo za leto 2012 z naslovom Putting it Right? – How the EU institutions responded to the Ombudsman in 2012 (Odpravljanje napak? – Kako so se institucije EU odzvale na predloge evropskega varuha človekovih pravic v letu 2012) kaže, da so institucije na splošno ravnale v skladu s predlogi evropskega varuha človekovih pravic v 80 % primerov, nekatere pa celo v 100 %. Komisija, v zvezi s katero evropski varuh človekovih pravic opravi največji delež preiskav, je v skladu s predlogi ravnala v 84 % primerov.

PREGLED: institucije EU so dale 118 pozitivnih odgovorov na 148 predlogov evropskega varuha človekovih pravic v zadevah, zaključenih leta 2012.

Pri nekaterih institucijah je bil delež pozitivnih odgovorov 100-odstoten. Leta 2012 so z evropskim varuhom človekovih pravic še posebno konstruktivno sodelovali Evropska centralna banka, Evropska agencija za zdravila in Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni.

Posebej je treba omeniti tudi Evropski urad za boj proti goljufijam #OLAF zaradi velikega prizadevanja za izboljšanje svojih postopkov v korist državljanov.

#EU#Administration

Še zlasti konstruktivno so z evropskim varuhom človekovih pravic sodelovali Evropska centralna banka (ECB), Evropska agencija za zdravila (EMA) in Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC). Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) je sprejel pomembne ukrepe za izboljšanje postopkov v korist državljanov.

Poročilo za leto 2013 bo dostopno jeseni 2014.

9 • Odnosi z institucijami EU

Evropska varuhinja človekovih pravic se redno srečuje z osebjem in uradniki institucij EU in z njimi razpravlja o načinih za izboljšanje kakovosti uprave, poudarja pomembnost dobrega obravnavanja pritožb in zagotavlja ustrezno nadaljnje ukrepanje v zvezi s svojimi priporočili in poročili.

Srečanja, ki so potekala po izvolitvi Emily O’Reilly kot varuhinje človekovih pravic leta 2013, so bila zanjo priložnost za predstavitev vizije in prednostnih nalog v prihodnosti. Ena od prednostnih nalog varuhinje človekovih pravic je opozarjati na pomisleke državljanov ter pomagati premostiti razlike med državljani in institucijami. Pojasnila je, da bo to dosegla z izboljšanjem prepoznavnosti dela svojega urada ter posodobitvijo notranjih struktur in postopkov obravnave pritožb, kar bo omogočilo večjo učinkovitost v korist javnosti. Varuhinja človekovih pravic je poleg tega institucije pozvala, naj sledijo zlatim standardom v zvezi z učinkovitostjo, preglednostjo, etičnostjo in odgovornostjo, če želijo pridobiti zaupanje državljanov. Zavezala se je tesnemu sodelovanju z institucijami.

9.1 Evropski parlament

Emily O‘Reilly se je oktobra 2013 srečala z Martinom Schulzem.

Emily O’Reilly se je po nastopu funkcije srečala z Martinom Schulzem, predsednikom Evropskega parlamenta, in Klausom Wellejem, generalnim sekretarjem Evropskega parlamenta. Poleg tega je Odboru Evropskega parlamenta za peticije predstavila posebno poročilo o tem, da je Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah držav članic (Frontex) zavrnila vzpostavitev pritožbenega mehanizma. Potem ko je naznanila, da želi „sodelovati z Evropskim parlamentom in proaktivno sodelovati s Komisijo in ostalimi institucijami EU za interese in pravice državljanov“, se je srečala tudi z več poslanci Evropskega parlamenta, in sicer z vsakim posebej, in osebjem Parlamenta.

Martin Schulz, predsednik Evropskega parlamenta
Veselim se srečanja z evropsko varuhinjo človekovih pravic Emily O’Reilly v Strasbourgu.

9.2 Evropska komisija

Emily O‘Reilly se je oktobra 2013 srečala Joséjem Manuelom Barrosom.

Ker se največji delež preiskav, ki jih evropska varuhinja človekovih pravic opravi vsako leto, nanaša na Evropsko komisijo, se njene službe močno trudijo za sistematično povezovanje z osebjem in uradniki Komisije.

Emily O’Reilly se je po nastopu funkcije srečala s Joséjem Manuelom Barrosom, predsednikom Evropske komisije, Marošem Šefčovičem, podpredsednikom Evropske komisije, pristojnim za medinstitucionalne odnose in administrativne zadeve, Catherine Day, generalno sekretarko Evropske komisije, Giovannijem Kesslerjem, generalnim direktorjem Evropskega urada za boj proti goljufijam, Rytisom Martikonisom, generalnim direktorjem za prevajanje, in Jonathanom Faullom, generalnim direktorjem za notranji trg in storitve.

Evropski varuh človekovih pravic
Jutri se bo Emily O’Reilly srečala z @MarosSefcovic, podpredsednikom @EU_Commission, v Bruslju bit.ly/17QYjtm

Maroš Šefčovič, podpredsednik Evropske komisije, komisar za medinstitucionalne odnose in administrativne zadeve
Zelo se veselim najinega srečanja in prihodnjega sodelovanja.

9.3 Agencije EU

V približno zadnjih 15 letih so bile ustanovljene številne agencije EU s sedeži po vsej Evropi. Evropska varuhinja človekovih pravic je na podlagi svoje pristojnosti, da opravlja preiskave na lastno pobudo, oblikovala program obiskov pri agencijah. Ta program ji omogoča komuniciranje z različnimi agencijami, da bi se poudaril pomen dobrega upravljanja, dobre obravnave pritožb in storitvene kulture. Prav tako pa je priložnost za opredelitev in razširjanje najboljše prakse med agencijami.

Varuhinja človekovih pravic je obisk Vilne, v okviru katerega je bila govornica na zaključni prireditvi evropskega leta državljanov 2013, izkoristila za izmenjavo stališč z Virginijo Langbakk, direktorico Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE), in drugimi zaposlenimi.

Za več informacij o programu obiskov glej članek z naslovom Obiski evropskega varuha človekovih pravic pri agencijah EU – opredelitev in razširjanje najboljših praks v glasilu evropske mreže varuhov človekovih pravic, izdanem novembra 2013.

9.4 Konvencija Združenih narodov o pravicah invalidov

Varuhinja človekovih pravic poleg vzdrževanja odnosov z institucijami Unije sodeluje tudi z drugimi mednarodnimi organizacijami, kot so Združeni narodi, zlasti na področju človekovih pravic. Tako ima na primer kot del okvira EU, vzpostavljenega na podlagi Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov (UNCRPD), vlogo varovanja, spodbujanja in spremljanja izvajanja Konvencije na ravni institucij EU, ki jo opravlja skupaj z Evropskim parlamentom, Evropsko komisijo, Agencijo za temeljne pravice (FRA) in Evropskim invalidskim forumom (EDF). Te institucije skupaj sestavljajo okvir EU za Konvencijo o pravicah invalidov. Konvencija je v EU začela veljati januarja 2011.

Varuhinja človekovih pravic se je v letu 2013 najprej posvetovala z drugimi člani okvira EU, da bi oblikovala večletni delovni program za svojo posebno vlogo. Posvetovala se je tudi z evropsko mrežo varuhov človekovih pravic, evropsko skupino nacionalnih institucij za človekove pravice (NHRI) in evropsko mrežo organov za enakost (Equinet). Med zadevami, ki spadajo v njeno pristojnost, je zahteva, naložena institucijam EU, naj zagotovijo: da so njihove storitve dostopne invalidom, da imajo invalidi dostop do informacij institucij in komunikacijskih sredstev z institucijami, da je delovno okolje institucij EU odprto, vključevalno in dostopno invalidom ter da lahko invalidi dejansko in v celoti sodelujejo v političnem in javnem življenju.

Varuhinja človekovih pravic je leta 2013 začela preiskavo o preklicu možnosti odstopanja od pravil, s katerim je Parlament eno od svojih zaposlenih izključil iz letne dejavnosti mobilnosti osebja zaradi njenih izrednih družinskih razmer. Začela je tudi preiskavo trditev, da orodje življenjepis Europass, ki ga zagotavlja Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (Cedefop), ni dostopno osebam z motnjami vida. V obeh primerih, ki še potekata, je zadevni instituciji opozorila na Konvencijo o pravicah invalidov.

Po pozivu varuhinje človekovih pravic k prijavi interesa, ki je bil naslovljen na uradnike držav članic EU in objavljen leta 2013, se je na začetku leta 2014 njenemu uradu pridružil napoteni nacionalni strokovnjak za področje invalidnosti. Varuhinji človekovih pravic bo pomagal začrtati delovni program o invalidnosti in poiskati načine za boljše vzpostavljanje stikov z državljani in člani osebja EU, da bodo tako seznanjeni s svojimi pravicami in obveznostmi po Konvenciji o pravicah invalidov.

Od leta 2013 so vse publikacije evropskega varuha človekovih pravic na zahtevo na voljo v povečanem tisku ali zvočni obliki. Prejšnji varuh človekovih pravic je med letom začel dejavnosti za oblikovanje javnega registra dokumentov, pri čemer je bil eden od ključnih razlogov ta, da se osebam z motnjami vida omogoči dostop do dokumentov.

10 • Odnosi z mrežami

Pritožbe, posredovane drugim institucijam in organom. Pritožniki, ki jim je evropska varuhinja človekovih pravic v letu 2013 svetovala, naj se obrnejo na druge institucije in organe

Opomba: Seštevek teh deležev je večji od 100 %, ker je v nekaterih primerih varuhinja človekovih pravic pritožniku zagotovila več nasvetov.

Evropska varuhinja človekovih pravic tesno sodeluje z različnimi mrežami, da bi zagotovila hitro in učinkovito obravnavo pritožb državljanov v zvezi z zakonodajo EU.

Veliko pritožnikov se obrne na evropsko varuhinjo človekovih pravic, kadar imajo težave z nacionalno, regionalno ali lokalno upravo. Takšne pritožbe so zunaj njene pristojnosti in se večkrat nanašajo na domnevne kršitve zakonodaje EU, ki naj bi jih zagrešile države članice. Veliko takih pritožb je v pristojnosti nacionalnih in regionalnih varuhov iz evropske mreže varuhov človekovih pravic. Tudi Odbor za peticije Evropskega parlamenta je polnopravni član mreže. Eden od namenov te mreže je omogočiti hitro posredovanje pritožb pristojnemu članu mreže, ki je lahko nacionalni ali regionalni varuh človekovih pravic, podoben organ ali Odbor Evropskega parlamenta za peticije.

Interaktivni vodnik evropske varuhinje za človekove pravice vsako leto pomaga 20 000 državljanom, da poiščejo ustrezni organ, na katerega se lahko obrnejo v zvezi z reševanjem težav.

Mreža, ki zdaj zajema 94 uradov v 35 evropskih državah, vključuje nacionalne in regionalne varuhe človekovih pravic ter podobne organe iz držav članic EU, držav kandidatk za članstvo v EU, drugih držav v Evropskem gospodarskem prostoru in/ali schengenskem območju ter evropskega varuha človekovih pravic in Odbor Evropskega parlamenta za peticije.

Mreža je tudi uporaben mehanizem za izmenjavo podatkov o zakonodaji EU in najboljših praksah v obliki seminarjev, polletnega glasila ter elektronskega foruma za razprave in izmenjavo dokumentov prek ekstraneta.

Med vprašanji, ki so bila obravnavana leta 2013, so bili: vloga evropske varuhinje človekovih pravic v sklopu Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov (UNCRPD), preiskave, ki jih varuhi človekovih pravic sprožijo na lastno pobudo, vključevanje družbenih medijev v komunikacijske strategije uradov varuhov človekovih pravic, izvajanje funkcij nacionalnih preventivnih mehanizmov in inovativnost v uradih varuhov človekovih pravic.

Leta 2013 sta evropski varuh človekovih pravic in varuhinja človekovih pravic na Irskem skupaj organizirala deveti nacionalni seminar evropske mreže varuhov človekovih pravic. Na seminarju, ki je potekal od 15. do 17. septembra v Dublinu, so bile obravnavane različne teme, vključno z inovativnostjo v uradih varuhov človekovih pravic, reformami za izhod iz varčevanja in upoštevanjem državljanov.

Kaj naredimo, ko viri usahnejo, ljudje pa protestirajo in se pritožujejo pri nas – varuhih človekovih pravic?

Ali je dovolj, da zgolj preučimo upravljanje preostalih shem, ki zagotavljajo podporo posameznikom in družinam, ter pustimo ob strani politične odločitve, zaradi katerih so bile druge sheme opuščene ali zaradi katerih se je zmanjšal njihov obseg ali število, ali pa je nekako naša dolžnost, da se vključimo v razpravo o teh političnih odločitvah, čeprav samo z načinom izbire svojih preiskav in nadaljnjega posredovanja v njih?

Preberite današnji govor Emily O‘Reilly na 9. nacionalnem seminarju Evropske mreže varuhov človekovih pravic: http://bit.ly/1bok4n8

V nekaterih primerih lahko varuhinja človekovih pravic oceni, da bi bilo primerno pritožbo predati Evropski komisiji, mreži SOLVIT ali spletišču Tvoja Evropa – nasveti. SOLVIT je mreža, ki jo je Komisija ustanovila za pomoč ljudem, ki se srečujejo s težavami pri uveljavljanju svojih pravic na notranjem trgu Unije. Tvoja Evropa – nasveti je še eno vseevropsko omrežje, ki ga je Komisija vzpostavila za pomoč in svetovanje državljanom v zvezi z njihovim življenjem, delom in potovanjem v EU. Službe evropske varuhinje človekovih pravic pred posredovanjem pritožb ali svetovanjem pritožniku naredijo vse, kar je v njihovi moči, da ugotovijo, kateri drugi urad mu lahko najbolje pomaga.

Težave z EU? Kdo vam lahko pomaga?

Publikacija evropske varuhinje človekovih pravic z naslovom Težave z EU? Kdo vam lahko pomaga? vsebuje več informacij o drugih pravnih sredstvih.

11 • Viri

11.1 Proračun

Evropski varuh človekovih pravic ima v proračunu EU ločeno proračunsko poglavje, ki je razdeljeno na tri naslove. Naslov 1 zajema plače, dodatke in druge odhodke, povezane z zaposlenimi. V naslovu 2 so stavbe, pohištvo, oprema in različni stroški poslovanja. Naslov 3 pa vsebuje odhodke, ki nastanejo zaradi opravljanja splošnih nalog institucije. Dodeljena proračunska sredstva so v letu 2013 znašala 9 731 371 EUR.

Za zagotovitev učinkovitega upravljanja virov notranji revizor Evropskega varuha človekovih pravic Robert Galvin opravlja redne preglede notranjih nadzornih sistemov institucije in finančnega poslovanja urada. Kot v drugih institucijah EU je tudi pri Evropskem varuhu človekovih pravic za revizijo pristojno Evropsko računsko sodišče.

11.2 Uporaba virov

Evropski varuh človekovih pravic vsako leto sprejme letni načrt upravljanja, v katerem so izpostavljeni konkretni ukrepi, ki jih mora sprejeti njegov urad, da bo uresničil prednostne naloge institucije. Letni načrt upravljanja za leto 2013 je bil tretji načrt, ki je temeljil na strategiji evropskega varuha človekovih pravic za izvajanje njegovega mandata za obdobje 2009–2014. Tako kot za druga leta, zajeta v strategiji, so bili cilji za leto 2013 poslušanje, uresničevanje, prepričevanje, seznanjanje in prilaganje. Letni načrt upravljanja vsebuje ključne kazalnike uspešnosti (KPI) za merjenje napredka pri doseganju teh ciljev. Ključni kazalniki uspešnosti in ustrezni cilji se vsako leto proučijo ter po potrebi popravijo in dopolnijo.

Evropski varuh človekovih pravic sprejme tudi letno poročilo o dejavnostih. V njem poroča o rezultatih delovanja glede na cilje, ki so bili zastavljeni v letnem načrtu upravljanja, tveganjih, povezanih z delovanjem, uporabi virov, ki so mu na voljo, ter učinkovitosti in uspešnosti notranjega nadzornega sistema institucije.

Spoznajte sodelavce evropske varuhinje človekovih pravic. http://europa.eu/!Vc37Qg

11.3 Sodelavci evropske varuhinje človekovih pravic

V instituciji so zaposleni visoko usposobljeni ljudje, ki govorijo več jezikov. To jim omogoča, da lahko pritožbe zaradi nepravilnosti obravnavajo v 24 uradnih jezikih EU in ozaveščajo o delu varuhinje človekovih pravic. V letu 2013 je kadrovski načrt evropskega varuha človekovih pravic zajemal 67 delovnih mest.

Popoln in redno posodobljen seznam osebja, vključno s podrobnimi informacijami o sestavi urada in nalogami vsakega oddelka, je na voljo na spletišču evropske varuhinje človekovih pravic (www.ombudsman.europa.eu) v 24 uradnih jezikih EU.

Sodelavci evropske varuhinje človekovih pravic.

Kako stopiti v stik z evropsko varuhinjo človekovih pravic

Po pošti

Evropski varuh človekovih pravic
1 avenue du Président Robert Schuman
CS 30403
F - 67001 Strasbourg Cedex

Po telefonu

+33 (0)3 88 17 23 13

Po faksu

+33 (0)3 88 17 90 62

Po elektronski pošti

eo@ombudsman.europa.eu

Prek spleta

Spletna stran: www.ombudsman.europa.eu

Twitter: twitter.com/EUombudsman

Google+: plus.google.com/101520878267293271723

LinkedIn: www.linkedin.com/company/272026

YouTube: www.youtube.com/eotubes

Z obiskom

Če želite obiskati urad evropske varuhinje človekovih pravic v Bruslju ali Strasbourgu, vas prosimo, da nas o tem predhodno obvestite.

© Evropska unija, 2014

Vse fotografije, videoposnetki in slike © Evropska unija, če ni navedeno drugače.

Reprodukcija v izobraževalne in nekomercialne namene je dovoljena z navedbo vira.

Oblikovanje in postavitev: Rosendahls A/S, Albertslund, Danska, in EntenEller A/S, Valby, Danska.

Pripravljeno v pisavah FrutigerNext in Palatino.

Print   ISBN 978-92-9212-593-6 . ISSN 1725-9797 . doi:10.2869/39647 . QK-AA-14-001-SL-C

EPUB  ISBN 978-92-9212-617-9 . ISSN 1830-6950 . doi:10.2869/45929 . QK-AA-14-001-SL-E

PDF    ISBN 978-92-9212-569-1 . ISSN 1830-6950 . doi:10.2869/35443 . QK-AA-14-001-SL-N

To letno poročilo je objavljeno na spletni strani:

www.ombudsman.europa.eu